EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Hallå?
För helvete, chefen. Jag är ledig i dag.
Visst, chefen.
Fan också...
Fan också!
God morgon, Maruchi.
God morgon.
Polismästaren, han är här nu.
Har du sett dig själv i en spegel?
Du har påsar under ögonen.
Jag har inga speglar hemma.
Det är nog lika bra. Hör på.
Nu på morgonen ringde ordföranden för Corporación Nacional de Industria.
Direktören sitter där inne.
Och frun till en höjdare som har försvunnit.
Hela landet är förryckt.
Folk försvinner och helvetet bryter lös.
Vi måste hitta honom, eller åtminstone ta reda på vad som har hänt.
Så.
Jag måste ha tappat förståndet. Kom nu.
Här är han som jag berättade om. Kommissarie Conde.
Direktör Fernández.
Och hon heter...
Hur står det till, Tamara?
Hej, Mario.
Vad har hänt med Rafael?
Vad fan är det som pågår?
Jag kan inte leta efter honom.
Hur känner du den där kvinnan och hennes man?
Ge fallet till nån annan, som Manolo!
Ni hade en affär och hennes man fick reda på det.
Eller var det tvärtom? Nåt måste ha hänt.
Jag har känt Morín i hela mitt liv. Vi gick på samma gymnasium.
Han var ordförande i elevrådet. Han är smart, men...
Det är ju bara bra om du redan känner honom.
Varför just jag?
Det kanske är ödet, Conde.
Stig på.
Ödet... Åh, ödet.
Lyssna noga. Det här stannar mellan oss.
Nåt stort är på gång.
Från högt upp.
De håller på med en internutredning.
De är ute efter nån.
Polis utreder polis...
Vad fan är det som pågår?
Jag vet inte. Men det är knappast särskilt bra.
Så sätt fart.
Och se till att uppföra dig.
Jaså, du är här nu.
Oroa dig inte. En dag försvinner jag.
Jag är riktigt trött på det här.
Polismästaren sa åt mig att släppa allt och hjälpa dig.
- Jag tror att han straffar mig. - Sluta snacka skit och säg vad du har.
Rafael Morín försvann morgonen den första januari.
Hans fru anmälde det samma kväll. Vi har kollat sjukhus, hotell... Inget.
Jag tror inte på kidnappning. Ingen kidnappar nån i Kuba.
Jag tror inte att han har försökt smita från landet.
Han reser ju för jämnan.
Men han är borta.
Hans fru såg honom senast. Vi börjar väl med henne?
Kom nu.
Vilket sammanträffande. Det är ju huset som du gillar.
Manolo, gör mig en tjänst. Låt mig ställa frågorna.
- Håll dig lugn och tyst. - Varför det?
Det här fallet är annorlunda. Jag har känt Rafael i 20 år.
- Han är väl din vän? - Jag känner honom. Han är inte min vän.
Han var elevrådsordförande när jag gick i skolan.
Han är den mest egoistiska och ärelystna jäveln i hela världen.
Nåja, inte i världen.
I galaxen.
Jösses...
Det här blir intressant.
När vi gick i skolan var vi här hela tiden.
Tamaras far var ambassadör.
Vi fick alltid mackor, kakor och läsk.
Minns du när jag tog sönder ett fint askfat?
Gjort av porslin från Sargadelos.
Livet är oförutsägbart.
Jag vet fortfarande inte varför du blev polis.
Inte jag heller. Jag undrar det varje dag.
Kommissarien är en av våra bästa poliser.
Varför tror du att han blev tilldelad det här fallet?
Tamara, var ni på en fest kvällen då Rafael försvann?
Ja, hemma hos direktör Fernandez.
En nyårsfest.
Märkte du nåt ovanligt på festen eller efteråt?
Nej.
Vi kom hem vid två, för jag var jättetrött.
När vi kom hit sa Rafael att han ville kolla nåt på kontoret.
Det var sista gången jag såg honom.
Saknades nåt i huset?
Nej, både hans bil och min stod i garaget.
Och Rafael kör överallt. Till och med för att hämta tidningen.
Vet du om han hade problem på jobbet?
Nej.
Det går bättre än nånsin.
Han gjorde affärer med japaner...
Har ni två haft problem? Några bråk?
Nej, inte alls.
Inga bråk.
Ett lyckligt äktenskap, visst?
Mario, vi är ett vanligt par.
Vi har samma problem som alla par har.
Förlåt för att jag inte kom när din pappa dog.
Jag fick veta det två månader efteråt.
Det är fem år sen.
Och Rafaelito? Han börjar väl bli stor?
Kan du tänka dig?
Han är hos min faster Carola. Jag vill inte att han ska vara här nu.
Jag sa att hans pappa är på resa.
Faster Carola?
Jag minns när jag gick till stranden i Santa Fe efter skolan.
- Tamara, har du rört nåt här? - Nej.
Nej, ingen har rört nåt.
- Vems anteckningsbok är det här? - Rafaels.
Vet du vilka Zaida och Zuleika är?
Den låg öppen på z, med de namnen.
Zaida är hans sekreterare. Jag har ingen aning om vem Zuleika är.
Tamara, jag behöver en lista över alla gäster på nyårsfesten.
Det var senast flera personer såg Rafael på allmän plats.
Även om du var den som såg honom sist.
Självklart.
Du sa att du kände Morín.
Men du nämnde inte hans fru eller faster Carola i Santa Fe.
- Du har inte med det att göra. - Inte?
Det här med att du dreglar när du tittar på henne, då?
Idiot!
Vi måste vara försiktiga, Conde.
I den här typen av fall är frun huvudmisstänkt.
Vad är hon misstänkt för? Att ha ätit upp sin man?
Verkade hon inte lite väl lugn med tanke på omständigheterna?
När du frågade om de hade problem sa hon nej direkt.
Lämna Tamara i fred och ta reda på vem Zuleika är.
Jag tar Zaida, sekreteraren.
Visst. Allt jag säger är att man inte ska leka med elden.
Hon ställer bara till det för dig.
Det var fullt med saker i lägenheten, men inte en enda dator.
Han måste ha en.
Herrejävlar, alltså! Den där kvinnan gör saker med mig!
Zaida, vet du om Rafael Morín hade skäl till att hålla sig undan?
Hålla sig undan?
Varför skulle han det?
Har han haft problem på sistone, med företaget eller familjen?
Allt jag vet är att jag har jobbat för Rafael i nio år
och att han är en underbar chef.
Min sons pappa flydde från Kuba när han var liten.
Rafael hjälpte mig mycket.
Han är omtänksam och har medlidande.
De säger det.
Calcines, om man jobbar på ett sånt här företag,
med viktiga affärer att göra,
då försvinner man väl inte frivilligt?
Nej.
Vårt avtal med japanerna är värt flera hundra miljoner,
och Rafael skötte allt.
Jag vill gärna att du berättar om din chef.
Han är en jättebra chef.
En bra kollega. En revolutionär.
Ni står förstås varandra nära.
Javisst, vi litar på varandra.
Oss emellan, vet du om Morín träffar andra kvinnor?
Kvinnor?
- När såg du honom senast? - Den 30:e.
Hon körde hem mig, kom upp och drack kaffe och gav mig en nyårspresent.
Brukade han komma hem till dig och ge dig presenter?
Jag har ju sagt att Rafael tar väl hand om alla sina kollegor.
Missförstå inte.
Calcines, hur ser relationen ut mellan Morín och Zaida?
Zaida?
Hon är hans sekreterare. Jag tror inte...
Ursäkta.
Jag visste inte att ni var...
Jiménez, vår ekonomichef.
Han vet inget.
Det kan jag tänka mig om han sköter ekonomin.
Med tanke på omständigheterna...
En sak till. Zuleika...
Jobbar hon också här?
Nej, det finns ingen Zuleika här.
Tror du att allt det här har med kvinnor att göra?
Zaida...
Om Rafael är en så bra chef, och ni två är så goda vänner,
varför bad du om att bli omplacerad för 15 dagar sen?
Jag...
Jag har haft problem privat.
Du var på nyårsfesten hemma hos Fernandez.
Uppförde Morín sig konstigt? Verkade han orolig?
Hände nåt ovanligt?
Nej.
Jo, den dryga spanjoren.
Vilken spanjor?
José Manuel Regueiro. Han gör affärer i Kuba.
Han var berusad, började dansa med Moríns fru och blev lite jobbig.
Vad gjorde Morín då?
Han löste det väldigt elegant.
- Precis som alltid. - Ja.
Efteråt såg jag honom prata med Regueiro
som om inget hade hänt. De till och med skrattade.
Jag vet inte varför han valde det lösenordet. "Trapporna."
Det är rätt uppenbart, Calcines.
Trapporna till himlen.
Vad är det här?
Vad är det?
Datorn är tom, som om hårddisken har formaterats.
All information har raderats.
Vem mer än du har lösenordet till Moríns dator?
Bara jag och Rafael, vad jag vet.
Läget?
Enligt Tamara hade Morín en bärbar dator.
Den blev stulen förra veckan, men de anmälde inte det.
- Vad tror du? - Vilket sammanträffande.
Manolo, känner du till den mest citerade dikten i kubansk poesi?
"Jag är en ärlig man från där palmerna växer."
Den andra.
"De förbannade omständigheterna med vatten överallt."
Den har jag inte hört förut. Vad har den med nåt att göra?
Vi är omringade av vatten, Manolo! Havet är överallt!
Jag är sjukt kaffesugen. Ska vi?
Två kaffe, tack.
Enligt Zaida och Calcines är Rafael en perfekt chef.
En perfekt man, en perfekt vän.
Men när vi gick in på hans dator var hårddisken raderad!
- Nån måste ha gjort det. - Det är väl klart?
Den där jävla Morín gömmer sin skit.
Hur i helvete lyckas han lura alla?
Conde, får jag säga nåt oss emellan?
Det här fallet är inte för dig.
Det är gudomlig bestraffning.
Det enda jag är säker på är att Moríns kropp och själ inte är i himlen.
Glöm det.
Har du lärt dig att be, Rojo?
Mer eller mindre.
Du, då?
Ja, men jag har glömt det.
Vet du vem jag letar efter?
Nej, och jag bryr mig inte. Du strular alltid till det för mig.
Jag letar efter den avskyvärde mannen från gymnasiet La Víbora.
Nä? Morín?
- Vad vill du det aset? - Jag vill inte ha med honom att göra.
Men han är försvunnen. Han har gått upp i rök.
Och jag ska hitta fanskapet.
Candito, var kan han tänkas gömma sig?
Var han inblandad i nåt skumt?
Jag vet inte.
Men han flyttade runt mycket pengar.
Om han har rört till det vill han säkert lämna Kuba.
Jag hoppas det. Med lite tur kommer han inte tillbaka.
Conde...
...hämnd är en synd.
Men den smakar ljuvligt.
Nåja...
Du hamnar ändå i helvetet.
Det är värt det för Tamara, eller hur?
TILLTRÄDE FÖRBJUDET MILITÄR ZON
Så?
Vi får prata sen.
Vi har hittat Zuleikas adress.
Men grannarna har inte sett henne på två, tre dagar.
Är hon också försvunnen? Nåt mer?
Teknikerna sa att Regueiro ringde hem till Rafael klockan 02.40 den första.
Den där spanjoren är ju fan överallt!
- Vet du vad som vore bra? - Vad då?
Att veta om han ville prata med Tamara eller Rafael Morín.
Manolo, åk till byrån för utrikeshandel och fråga vad de tycker om Regueiro.
Vi måste ta reda på vad de sysslar med.
Visst.
Varför sa inte Tamara nåt om incidenten med Regueiro på festen?
Jag ska fråga henne.
- Får jag låna toaletten? - Javisst.
Det är Rafaels favoritparfym.
Ibland gillar Rafael och jag samma saker.
Han har den varje dag. Han badar nästan i den.
Han fick den av några spanska vänner.
Kul för honom.
Tamara...
Varför sa du inget om vad som hände med Regueiro på festen?
Visste du att han ringde hit samma kväll?
Vad är det, Mario? Misstänker du mig för nåt?
Vad då? Att ha legat med spanjoren?
Tamara, det här är en polisutredning.
Jag vet ingenting om nåt telefonsamtal från Regueiro.
Det som hände på festen var pinsamt för mig.
Han frågade om jag ville dansa.
Sen tafsade han på mig inför alla.
Jag knuffade honom så hårt att han föll.
Och Rafael... Han bad nästan om ursäkt till honom.
Han betedde sig som ett svin.
Det sa jag till honom när vi kom hem.
Jag sa att han hade förolämpat mig mer än spanjoren.
Han blev arg och stängde in sig på kontoret.
Det var sista gången jag såg honom.
Rafael behandlade mig...
...som om han inte brydde sig om mig.
Som om jag vore ett fnask.
Gjorde Rafael dig illa?
Allt jag säger kan användas emot mig, visst?
Vet du om Rafael är med en annan kvinna?
Det tror jag inte att han är.
- Varför inte? - Han skulle inte riskera allt för så lite.
Har du gästlistan?
Ja, jag ska hämta den.
Här.
Mario...
Var kommer din bitterhet ifrån? Och din vrede?
Livet, antar jag.
När jag tänker på det förflutna ser jag inte längre hur det var.
Eller vad vi var.
Kommer du ihåg när vi trodde på allt? Till och med att vi var lyckliga.
Minns du?
- Du kan inte göra nåt åt det. - Nej.
Jag kan inte ens göra det bättre.
Han kan inte bara ha gått upp i rök, Conde.
Har du ingen aning om vad som kan ha hänt?
Nej.
Men jag vet att det ligger en hund begraven.
Och att Morín ligger bakom det.
Varför tror du det?
Jag känner Morín.
Vakta tungan, Conde.
Och säg till om du hittar spanjoren.
Du kan provocera fram en internationell konflikt.
Och var väldigt försiktig med vad du gör med Moríns fru.
Förstått?
Det är Manolo som har snackat, va?
Vad äckligt. Dessutom är det kallt.
Det är allt som finns.
Den är vad socialismen erbjuder.
Ut med det, då!
Innan jag skär av tungan på dig för att ha skvallrat.
Jag hittar inget på Regueiro.
Han gillar att plocka upp fnask, men det är allt.
Vi måste prata med honom ändå.
Han är i Varadero.
Det skiter jag i.
Hitta honom var han än är och kom hit med honom.
Din lilla jävla råtta.
- Vad vill ni ha? - Creedence!
Nu igen?
Det är rätt musik till historien om Morín som är vilse i skogen.
Har du ingen aning om var han är?
Han har gått upp i rök.
Minns ni hur han kärade ner sig i Tamara?
Conde, hur är det med henne? Är hon fortfarande snygg?
Hon är helt jävla perfekt.
Man ser på honom när han har varit hemma hos Tamara.
Förresten, har du pratat med fjollan Miki?
Kom igen, Conde. Miki och Morín var som ler och långhalm i skolan.
Varför har jag inte tänkt på den där fjollan Miki?
Conde är allvarligt sjuk! Han har fått Tamarafeber!
Konstapeln, din pistol.
Varför är du en polis utan uniform?
Jag älskar män i uniform.
Och jag älskar kvinnor utan dem.
Tjena, Rufino.
Hallå?
Vilma, det är Conde.
Ett ögonblick.
- Vad är det? - Manolo,
vem tror du pajade Rafaels dator? Han själv?
Hur fan ska jag kunna veta det, Conde?
Jag borde ha förstått att det fanns en dator i huset!
Manolo, tycker du att jag sköter utredningen bra?
Vet du vad problemet är?
När jag gick i skolan var jag hopplöst förälskad i Tamara.
Och det...
- Glöm det. - Ja.
Hälsa Vilma att jag är ledsen att jag ringer så sent.
- Det är lugnt. - Vi hörs i morgon.
Är allt bra?
- God morgon. - God morgon.
- Señor José Manuel Regueiro? - Ja.
Du får följa med oss.
Jävlar, Miki.
Här ser värre ut än hemma hos mig.
När min fru stack tog hon till och med hunden.
Vi ska se vad du tycker om den här skivan. Det är Pablo Milanés,
som sjunger bolero.
Jag fick den av Rafael den 31:a.
Vad han här den dagen?
- När du? - Vid tre. Får jag en sån där?
Kom han för att ge dig en nyårspresent?
Nej.
Han ville nog bli sams.
Hade ni bråkat?
Jag och Rafael var som bröder i skolan. Minns du det?
Det är klart.
Du brydde dig inte ens när han anklagade oss för ideologisk divergens
trots att vi bara ville skriva.
Du ville ju verkligen bli författare.
Kolla vad jag hittade häromdagen, bland all den här skiten.
La Viboreña! Här är din artikel.
Var den verkligen ett ideologiskt problem?
Den hade värre problem än de ideologiska.
Den är katastrofalt dålig.
- Vad bråkade ni över? - Inget.
När Rafael började på företaget
såg de till att han gick med i partiet också.
Han gav dem mitt namn så att jag kunde verifiera honom.
Rafael ville så gärna gå med i partiet. Han behövde det.
Jag vet inte varför jag berättade för dem
att Rafaels pappa hade åkt till USA. Han försökte alltid dölja det.
Han sa att det var mitt fel att de sköt upp hans medlemskap.
Han sa att jag var en idiot, och sen slog han mig.
Där borta, vid dörren.
- När var det? - För tio år sen.
Han kom aldrig tillbaka, förrän den 31:a.
Han sa att jag trots allt hade varit hans bäste...
Han rättade sig och sa att jag var hans ende vän.
Sen gav han mig Pablos skiva. Han vet att jag gillar Pablo.
Det är därför som jag tror att det var ett farväl.
Varför skulle han säga hej då? Vart skulle han åka?
Jag vet inte, Conde.
Vart han åkte är ditt problem.
Det är därför du är polisen i den här historien, eller hur?
Får jag en cigarett till?
När jag var liten älskade jag söndagar.
Jag gjorde alltid samma sak.
Antingen såg jag tuppfäktning med min farfar,
eller så spelade jag fotboll hela dagen.
Om det var en sån här dag var det ännu bättre.
Det kommer att bli en riktig jävla skitsöndag på grund av Rafael Morín.
Bodde Morín här förut?
Hur är det möjligt? Det har gått fyra dagar.
María Teresa, vi gör allt vi kan för att hitta Rafael.
Det måste ha hänt nåt. Han kommer alltid på besök.
Señora, när såg du din son senast?
Den 31:a, när vi åt lunch tillsammans.
Han hade med sig en present och lite pengar.
Han gick vid klockan två. Han var tvungen att jobba trots att det var nyårsafton.
Minns du nåt ovanligt?
Nej...
Fast han verkade lite orolig.
Han sa att de väntade besök från Kina om några dagar.
Hans fru, då?
Vet du om han och Tamara hade några problem?
Han pratar aldrig om sånt.
Och hon...
Hon besöker mig aldrig. Hon tycker inte om att komma hit.
Och jag gillar inte att åka hem till dem.
Men Rafael kommer jämt på besök. Vi går ut tillsammans.
Han ser till att jag har mat och pengar.
Det är inte bara för att han är min son,
men han blev bättre än väntat.
Han jobbade hårt för att komma härifrån.
Ja, det måste vara jobbigt
att alltid säga ja till allt trots att man egentligen tycker tvärtom.
Manolo,
vi måste ta reda på vad Rafael gjorde resten av den eftermiddagen.
Han sa till Tamara att han var hos sin mor.
Och han sa till sin mor att han skulle jobba.
Han kanske planerade nåt, och det var därför han rensade datorn.
Conde, Regueiro och Zuleika väntar där nere.
- Kom. - Det är inte allt.
Företagets säkerhetsansvarige sa att Morín inte alls var där den 31:a.
- Men det var Calcines. - Calcines?
Han jobbar alldeles för mycket.
Zuleika har aldrig åtalats för prostitution,
men det verkar som om hon ligger med utlänningar hela tiden.
Gissa vem hon har varit med sen den första.
Din vän Regueiro i Varadero.
Spanjoren, Zuleika, Morín...
Hur fan hänger det ihop?
Vi frågar honom.
Vilket rum är Regueiro i?
Han var här, men polismästaren sa att han kunde gå.
Va? Hur fan kan de låta honom gå?
Jag hade inget med det att göra. Det var översten.
Fernández ville släppa honom.
"Vi måste vara försiktiga med utländska affärsmän."
Vilka tror de att de är?
Lugna ner dig. Sitt.
Vill du klaga så får du göra det hos direktör Fernández.
Han vill förresten prata med dig på sitt kontor.
Du kanske ska prata med din vän superdirektören.
Jag vill titta i företagets bokföring.
Bokföringen? Varför det?
Brottet som vi undersöker har inget med ekonomi att göra.
Jag har nåt på känn. Morín lever över sina tillgångar.
Titta bara på hans hus!
Det kan inte vara en slump
att hans dator blev stulen och att företagets dator formaterats.
Vill du granska dem på grund av skiten du såg hemma hos Morín?
Skärp dig!
Hör på.
Förutom att sno din tjej, vad har han mer gjort dig?
Förutom att tjalla på oss och hålla politiska tal i skolan?
Förutom att vara en förbannad jävla...
Hörru! Lugna ner dig, sa jag.
- Annars... - Tar du fallet ifrån mig?
Det får du hemsk gärna göra!
Särskilt eftersom jag inte får göra det på mitt sätt.
Glöm det. Så lätt kommer du inte undan.
Akta dig för sånt du känner på dig, och var inte så ful i mun.
Okej?
Visste du att jag drömde om att åka till Alaska som grabb?
Vad finns i Alaska?
Jag ville åka till Alaska för att se snön, leta guld och jaga björnar.
Nu börjar jag bli gammal och har aldrig varit i Alaska eller nån annanstans.
Vet du vad jag tycker?
Att Rafael Morín och alla som gillar honom kan köra upp Alaska i röven.
Okej.
Jag vill påminna er om att det är en mycket känslig situation.
Regueiro är inte onåbar,
men är ni säkra på att han är inblandad?
Det är vi inte.
Men det hände nåt mellan honom och Rafael på festen.
Och efter festen ringde Regueiro Rafael.
Vi är alla män. Vi kan tala klarspråk.
Regueiro sa till mig
att Morín sa åt honom att ringa honom för att få numret till en tjej.
- Ni vet hur det är. - Ja.
Nu tar vi det viktiga.
Vet vi nåt om Rafael?
Det var ingen olycka,
och om Regueiro inte är inblandad återstår bara
- företaget. - Datorn var saboterad.
Vi vet inte om det var Morín eller nån annan.
Tror ni att det handlar om korruption?
Hör på.
Rafael är departementets bästa säljchef.
Hans resultat var så bra
att alla gick med på att låta honom arbeta på sitt sätt.
Litar du blint på honom?
- Alltså... - Fernández,
vi måste gå igenom företagets siffror.
Det går tyvärr inte.
Direktören vill inte ta några risker.
- Du skrädde inte direkt med orden. - Skiten måste vara gömd nånstans.
Om Morín är ett svin, hur lyckas han upprätthålla en fasad inför alla?
Om du är så naiv kan till och med du bli direktör.
Vet du vad det bästa med det här är?
Att alla döljer nåt.
Då gäller det din vän Tamara också, va?
Hör på lillgrabben!
Zuleika, var befann du dig på kvällen den 31 december?
Jag var på Hotel Comodoro,
till runt fyra på morgonen, med en massa vänner.
Fyra på morgonen?
Och sen?
Måste jag säga vad jag gjorde sen?
Det ligger i ditt intresse.
Jag gick hem. Med en vän.
Vill du veta vad jag gjorde också?
När träffade du Regueiro?
Jaha... Allt det här är på grund av spanjoren.
Ingen kan anklaga mig för att vara en hora, okej?
Ingen anklagar dig för nåt. Svara på frågan.
Spanjoren ringde mig vid elva på förmiddagen.
Han fick mitt nummer av sin vän, Julio.
Han frågade om jag ville åka med till Varadero. Jag sa "javisst" och åkte.
Fick han inte ditt nummer av Rafael? Rafael Morín?
Vem är det?
Känner du inte Rafael Morín?
Nej.
Titta noga.
Det där är Julio.
- Julio? - Ja, Julio.
Julio vad då?
Julio... Calcines, tror jag. Calcines. Julio Calcines.
Hur känner du Calcines?
Han skjutsade mig en gång.
Vi pratade, jag gillade honom. Han fick mitt nummer.
Vi gick ut några gånger.
När såg du honom senast, Zuleika?
Ett tag sen. Oktober, kanske.
Var träffades ni?
Han hyrde alltid ett strandhus. Ett av de fina.
Sa han aldrig var han fick pengarna ifrån?
Du, ingen på gatan frågar sånt.
Och jag är ingen hora. Jag ligger inte runt för pengar.
Men om nån ger mig en fin parfym,
bjuder mig på fina restauranger och ger mig pengar att handla för,
så ifrågasätter jag inte det.
Jag njuter av det.
Man har det tufft i det här landet.
Och man lever bara en gång.
Om jag hade vetat att det skulle bli så här hade jag inte fallit för en polis.
Vad fan vill...
Polismästaren!
Nej, förlåt. Jag visste inte.
Javisst.
Conde!
Kom, vi ska till sjukhuset.
Manolo, vad fan är det?
En snubbe dök upp. De kan inte identifiera honom.
De tror att det är Rafael Morín.
Då åker vi.
Chefen letar efter dig.
Chefen... Jag är trött på chefer.
Mario...
Var kommer din bitterhet ifrån? Och din vrede?
Livet, antar jag.
När jag tänker på det förflutna ser jag inte längre hur det var.
Eller vad vi var.
Kommer du ihåg när vi trodde på allt? Till och med att vi var lyckliga.
Minns du?
- Du kan inte göra nåt åt det. - Nej.
Jag kan inte ens göra det bättre.
Först kunde vi inte röra spanjoren.
Nu kan vi inte röra företaget heller.
Jag kan inte jobba så här!
Om ordföranden och direktören så gärna vill hitta Rafael
får de låta mig utreda företaget!
Var det därför du satte mig på den här skiten? För att inte kunna göra nåt?
Ge mig företaget eller så hoppar jag av fallet!
Hörru! Passa dig!
Kom inte med några hot.
Jag vill prata med översten.
Ja, chefen.
Jag jobbar på fallet med han som försvann.
Under mitt ansvar
öppnar jag en utredning in i import-och exportföretaget.
Ja, under mitt ansvar.
Självklart.
- Jag visste att du inte skulle svika mig. - Du vet ingenting!
Jäklas inte med mig.
Gå härifrån! Ut!
Och kom tillbaka med nåt.
Om de skär av mina kulor
anar du inte vad jag gör med dina.
China!
China, jag tappar andan varje gång vi ses.
Conde, en dag ska jag överraska dig.
- Gör det. Kom igen. - Ge dig. Vad behöver du?
Jag vill att du tar en titt på Moríns företag.
Så länge den där höjdaren är försvunnen har de mig i ett koppel.
Du, i ett koppel? Okej, visst.
Kom.
När är de här filerna ifrån?
Förra året.
Nej, förresten. Året innan det.
- Var är filerna från i fjol? - Ekonomiavdelningen jobbar med dem.
Jag vill se dem. Genast.
Manolo.
China, var snäll och hitta nåt. Annars...
Annars? Jag fixar det ska du se.
Precis!
Som vice ekonomichef går jag igenom all information från specialisterna,
och sen skrivs det in i böckerna.
Vi letar efter nåt specifikt
som garanterat inte står i böckerna.
Om det inte står i böckerna...
Du...
Får Morín nån särskild bonus för väl genomförda finansiella uppdrag?
Företaget har viss autonomi.
Morín sköter de pengarna. Ibland är summorna avsevärda.
Vi är väldigt noggranna med bokföringen,
men nåt som kostar fem i dag kan kosta tio i morgon.
Och ibland måste vi betala nån mellanhand
för att ro i hamn viktiga affärer åt vårt land.
- Ni förstår väl? - Jag försöker.
Vem auktoriserar Moríns traktamenten och affärsutgifter?
Morín fördelar sina egna utgifter. Han är sin egen chef i företaget.
Han är chef över allt. Och departementet litar på honom.
Eller, litade på honom.
Jag vet inte.
Här är nåt konstigt.
Bevis på att Morín ger sig själv högre traktamenten och affärsutgifter.
Varför är det konstigt?
Det är det lättaste att rättfärdiga, eller dölja.
Vi måste leta vidare, China.
Han är ingen dum jävel.
Det har jag hört förut.
Hur har Rafael råd med allt det här?
Påstå inte att hans lön räcker.
Med traktamenten, och gåvor.
Vem vet, Mario? Alla tar vad de kan här.
Saker, resor...
Jag kan inget om sånt där. Jag har inte ens varit i Alaska.
Men visst, du har rätt.
Tyvärr tar alla vad de kan här.
Det är därför vi utreder företaget grundligt.
Företaget? Vad letar ni efter?
Vad tror du att vi hittar?
Jag vet inte.
Vad är du rädd för, Tamara?
Att vara ensam.
Är du kapabel till att mörda din man?
Jag vet inte.
Man vet aldrig.
Flaco, säg vad du tror.
Om Morín stal från företaget, tror du verkligen
att Tamara inte skulle veta om det?
Ja, du...
Efter Karina behöver du komma ut mer.
Men gör inte det så svårt för dig.
Tamara bor i en annan galax, och vi är bara jordlingar.
Se upp...
Tala om en sak för mig.
Vad är det mest katastrofala du nånsin har gjort?
Mario Conde, jag känner dig bättre än din egen mor.
Vad hände med Tamara?
- Vad hände inte? - Hände inte?
Helvete, Flaco, hon frågade mig. Det var hon som frågade mig!
Och jag blev nervös!
Jag hade väntat så länge på den stunden, med den kvinnan.
Vänta nu.
Kunde du inte?
Inte så. Jag blev rädd och sprang i väg.
Rädd? Du? För vad då?
Min chef hade dödat mig!
Äh, skulle det vara din chef som är problemet? Säkert!
Du brände chansen, gjorde inget, och nu ångrar du dig.
- Vilken soppa! - Den värsta jag har varit i.
Det säger inte lite.
Jag drar nu.
Och i sista stund...
Det jag kom att tänka på var ännu värre.
Ännu värre?
Tänk om jag får till det med Tamara och Rafael Morín dyker upp?
Sant.
Det vore ännu värre.
Det hade varit åt helvete.
Calcines,
har du aldrig misstänkt att Rafael förskingrade pengar?
Vi snackar tusentals pesos, hundratals dollar.
Kommissarien, det där är småpengar för Rafael.
Småpengar?
Calcines...
...vad letade du efter på företaget den 31:a?
Den 31:a?
Just det! Jag behövde några papper till årsredovisningen.
Det var tur att jag kom för luftkonditioneringen stod på.
Javisst, elräkningen.
Har du nån aning om vem som kan ha velat sabotera Moríns dator?
Nej, det har jag inte.
All information om våra förhandlingar med japanerna var på den.
De tidigarelade sin resa till början på året.
- Gjorde de? - Ja.
- Varför det? - De ville skriva på så snart som möjligt.
Det vore katastrof om den informationen är borta.
Vårt avtal med japanerna är värt flera hundra miljoner.
Tror ni att det handlar om korruption?
Vad är det där?
Har hårddisken formaterats?
Vet du om Rafael är med en annan kvinna?
Det tror jag inte att han är.
- Varför inte? - Han skulle inte riskera allt för så lite.
Var träffades ni?
Han hyrde alltid ett strandhus. Ett fint.
Är du kapabel till att mörda din man?
Man vet aldrig.
- Lysande, Conde. - Vad har ni hittat?
Det japanska företaget är bara början.
Jag visste det!
Morín planerade nåt stort.
Han förde över en stor summa pengar till ett konto i Panama
som tillhör ett aktiebolag, i kubansk valuta.
- Du kunde lika gärna prata kinesiska. - Jag ska förklara.
Företaget skapades här för att undvika den amerikanska blockaden
och kunna genomföra köp i Panama. Därav autonomin.
Pengarna som Morín tog ut användes till att göra affärer med japanerna,
men inte genom företaget. De gjordes med en privat investerare.
Om nån upptäckte det
kunde Morín säga att det var ett misstag som han hade ersatt.
Det blev problem när japanerna tidigarelade sin resa.
Han riskerade att bli påkommen.
Nu förstår jag.
Han tog pengar härifrån, gjorde vinster där,
skickade tillbaka dem och behöll dem. Han satsade inga egna pengar.
Se där! Du är ett ekonomiskt geni.
Det var du som sa det.
Manolo, ta bilen och hitta Zuleika var hon än är.
- Vad har hon med det här att göra? - Sätt fart!
- Igen... - Rappa på, grabben.
China, vill du gifta dig med mig?
Det verkar annorlunda här uppifrån.
Vad verkar annorlunda?
Havanna. Det ser ut som en vanlig stad.
Ja.
Vi vet vad Morín sysslade med.
Rafael gjorde stora affärer med företagets pengar via kontot i Panama.
Konto i Panama?
- Visste du inget? - Så klart inte.
När jag fick syn på alla utgifterna bad Rafael mig att hålla tyst om det.
Det var då jag började leta efter ett annat jobb.
- Banken i Panama, då? - Jag vet inget om det.
Varken du, Jiménez eller Fernández.
- Ingen visste nåt. - Jag visste inget!
Rafaels fru, då?
Tamara, jag vet att du inte har berättat allt.
Rafael försvann inte!
- Vi ska finkamma huset. - Igen? Vad letar du efter, Mario?
Jag vet inte. Nåt som vi missade. Nåt din man hade.
Eller nåt som du gömmer.
Rafael lurade företaget och tjänade en massa pengar.
Jag har letat överallt i hela huset. Allt jag hittade var 120 dollar.
Jag tittade till och med i kassaskåpet. Där låg bara några slags papper.
Har ni ett kassaskåp?
- Var är det? - I eldstaden.
Det var det eldstaden var till för.
Tamara, vad gör Calcines papper här?
Är du säker på att du inte vet vad Rafael höll på med?
Du får tro vad du vill.
Är du klar nu?
Gå i så fall. Gå eller grip mig.
Gå.
- Zuleika, det börjar bli komplicerat. - Vad har jag med det att göra?
Inget, hoppas jag.
Var är strandhusen som Rafael Morín tog med dig till?
I Brisas del Mar.
Lägenheterna hyrs ut till utlänningar
och ledare som har semester.
Men han lyckades hyra dem utan problem.
Tack.
Crespo, åk till Brisas del Mar med bilder på Morín, Calcines,
Jiménez och Fernández.
Fråga om nån har sett dem på sistone.
Åk dit direkt.
Förresten, ta med ett foto på Tamara också, Moríns fru.
Vi ser vad som händer. Sätt fart.
Hallå.
Lyssna på mig, för helvete.
Säg till Manolo att inte släppa bedragaren.
Jag har hittat nåt, och jag har en känsla.
En känsla, sa jag!
Tamara, du måste förstå att jag är polis.
Det är rena jordbävningen.
En sjua på richterskalan.
Jag visste att det skulle bli så här.
Rafael blev aldrig nöjd.
Såja.
Morín utpressade dig med kontot som du hade i Spanien.
Och med bilen som du köpte utomlands.
Han utpressade inte mig. Rafael var min vän.
Han hade papperna hemma hos sig för att det var säkrare.
Morín gjorde egna affärer med företagets pengar i Panama.
Och han utpressade dig så att du skulle hålla tyst.
Va?
Nej, inte alls.
Jag varnade honom, men han lyssnade inte.
När japanerna sa att de skulle komma tidigare
blev han tvungen att lämna landet. De hade uppdagat det han gjorde i Panama.
Så...
Visst, jag hjälpte honom.
Hjälpte du honom?
- På vilket sätt? - Med transport ut ur landet.
Han litade på mig.
Vad är det?
- Vi har hittat Morín. - Det var som fan.
Kom.
Kommissarien.
Hur går det?
Turismchefen sa att Morín bodde i huset mellan den 31:a och första.
Det hyrs inte ut nu, för det repareras.
Allt är stängt. Vi vet inte om han är kvar där inne.
Jaha... Då går vi väl in.
Helvete, Morín.
Så mycket som du simmar och så dör du på stranden.
Han fick ett kraftigt slag mot huvudet, men det är inte dödsorsaken.
Ser ni blåmärkena på halsen?
Dödsorsaken är en fraktur mellan den andra
och tredje halskotan som krossade medullan.
Den tycks ha orsakats av en våldsam vridning.
- Det måste ha varit en stark person. - Ja.
Men om Morín blev slagen först kunde han inte försvara sig.
Visst, men det är uppenbart att de slogs.
Vi behöver bevis. Starka sådana.
Jag har inga bevis, Conde. Inga fingeravtryck, hårstrån... Inget.
Fan också.
Jag var säker på...
Jag trodde att han hade åkt med nån båt.
- Vad... - Jag beklagar.
Jag beklagar.
Tamara!
Vad ska vi göra, Conde? Vi har inga bevis.
Jag tar hand om honom.
Nej, jag dödade inte honom.
Det kanske var båtföraren. Rafael var min vän.
Nej, Calcines. Rafael hade inga vänner.
Han hjälpte mig skaffa bilen. Jag fick låna pengar av honom.
Rafael utnyttjade människor.
Han gjorde tjänster åt dem, men Rafael brydde sig bara om Rafael.
Ett slagsmål bröt ut, Calcines. Det finns alltid bevis.
Blåmärken, blod, kanske rivsår.
Teknikerna får alltid sista ordet.
Huden som de hittade under Moríns nagel...
...är din.
Så är det bara. Det spelar ingen roll vad du säger.
Om det känns bättre
så kände jag också Rafael Morín.
Han gav mig ett helvete också.
Han förtjänade det.
Alla trodde att han var reko. Jag med.
Vi bestämde träff i strandhuset.
Han skulle ge mig papprena.
Du sa att du skulle ge mig papprena när vi kom hit.
Tror du att jag är helt jävla dum, Calcines?
Jag säger var papprena är när jag är på båten.
Och om nåt verkar skumt när jag kommer till Miami...
Om det går åt helvete för mig gör det det för dig också.
Vi kom överens om...
Rafael, du får inte sabba mitt liv.
Jag har stått ut med din skit, men nu är det slut.
- Ge mig papprena! - Vad händer annars, Calcines?
Sådana som du är jävla fegisar!
Ge mig de förbannade papprena!
Arsel!
Skit!
Dra åt helvete!
Lyssna på mig, Rafael. Jag dödar dig.
Jag dödar dig om du inte säger var de förbannade papprena är!
Säg det, Rafael!
Dra åt helvete!
Som du vill.
Varför lämnade du inte landet?
För att jag är en idiot.
Jag blev rädd.
Jag gömde pengarna och letade inte ens efter nån båt.
Sen väntade jag på att allt skulle lugna ner sig
så att jag kunde begrava fanskapet.
Du ser ut som fan.
En kaffe till honom.
Den perfekte chefen
gjorde alltså allt det där.
Det var därför jag ville möta dig här.
Skiten kanske når taket och sipprar ut genom fönstren.
Du löste Moríns fall.
Glöm resten.
Jag vill bara att du inte stänger fallet. Vi måste leta vidare.
Jag kan inte ta risker hela tiden.
Morín gjorde inte det här själv.
Jag har också en chef.
Glöm inte det.
Om skiten går så högt upp...
Åt helvete med dem!
Gör inte ditt liv ännu mer komplicerad.
Vilken jävla skitbegravning.
Vilket sorgligt och ensamt slut.
Kan du tänka dig hur det hade varit under andra omständigheter?
Det hade varit blommor överallt.
En massa människor hade sörjt förlusten av en visionär.
Den revolutionära ledaren.
Föreställ dig slutet på vakan, och minnestalet.
Ja.
Men det kom igen i dag.
Varken företagets ordförande eller styrelsemedlemmarna.
Inte ens direktören.
Och ingen av hans vänner från nyårsfesten syns till.
Conde!
Trettondagen var i går.
Miki,
du kan ta dem.
Fy fan, alltså.
Jag ville att Rafael Morín skulle dyka upp, död eller levande.
Och nu när han har det
känner jag mig inte lättad,
bara jävligt tom.
Hur tror du Tamara känner sig?
Conde, vakna.
Sätt på lite musik. Kassetten sitter i. Creedence Clearwater Revival.
Inte nu igen. Då går jag.
Vad snackar du om? De är bäst!
Utan tvekan.
Lyssna, bara. Han sjunger som en svart man.
- Han sjunger som en gud. - Om ni säger det så. Ni är experterna.